När vi är barn tror vi att världen är full av magi.
Vi tror på myter och legender, och att ödet väntar på oss.
Det är den världen jag minns.
Och det är den världen jag inte vill komma ihåg.
KLIPPIGA BERGEN, COLORADO, USA TIO ÅR TIDIGARE
- Det är någon där. - Gå tillbaks in i huset.
Pappa!
- Mamma! - Vivian, spring!
BUKAREST, RUMÄNIEN NUTID
- Springande. Alltid springande. - Du vet aldrig när du behöver det.
- Han förväntar sig att du är här. - Ja, men det kommer jag inte vara.
- Det är en ära att bli utvald. - När han lämnar en är det också en ära?
- Det är så här vi gör det. - Jag behöver inte dina råd idag Astrid.
Snälla du, du behöver något. Jag minns hur det var att vara 19.
- Du är fortfarande 19. - Kul.
Jag var gravid när jag var 19. Det bästa var att stanna hos dig.
- Om du vet vart du hör hemma så. - Du har ett hem här. Ett säkert hem.
Dina föräldrar hade velat att du skulle vara säker. Och det är du.
Du flyr bara från dig själv.
- Är du säker på att det är rätt adress? - Ja, det måste det vara.
- Vivian. Ser du något du gillar? - Jag är bara här för att dricka.
Det kan du drömma om.
Hon är blyg.
- Ge inte upp. Tror hon gillar dig. - Snällt sagt av dig.
En ring, kyrkobröllop och hela hennes familj kommer. Sen dödar du dem alla.
Jag vet. Det skulle vara magiskt. Du vet vad vi är. Vi är romantiker.
- "Vi" är ingenting. - När det gäller romantiker så...
...ger de aldrig upp.
- Ja, jag tänker mig dig överst. - Det där ser kul ut. Min tur sen?
- Absinth till alla. Henne också. - Och var fick ni luft ifrån?
Vi har tur killar. Min kusin är här.
- Är du här för att dansa Vivian? - Jag vill se dig dansa för Gabriel.
Du vet att du kommer göra det.
- Sju år. Det är snart dags. - Han har andra att välja mellan.
Ingen som dig.
Till älskade Vivian. Flockens stolthet. Och för hennes Ijusa framtid.
Hallå?
- Är det någon här? - Frågar du mig det?
Sen när började de låsa kyrkorna i det här landet?
- Det är en helig plats. Skyddad. - Jag har då inte stulit något.
Är du amerikan?
Jag vill inte ha något bråk. Jag hörde om det här stället. Jag måste bara dit.
- Vad är det här? - En figurstudie för en tecknad serie.
Liksom...
Liksom de här.
- I vilken finns vargarna? - Nästa.
Jag heter Aiden. Aiden Galva. Jag är här för att undersöka.
Och du inkräktar.
Du. Bukarest är en skattkista. Jag har hört att vargar nästan dyrkas ibland.
Men jag trodde inte de menade det. Egentligen är de inte riktiga vargar.
- De kallades loup-garous. - Du menar varulvar.
Inte som vi tänker oss dem. De var inte några monster i legenderna här.
- Vad var de då? - De var vördade.
De var de bästa av människa och best. Tills de blev utrotade.
Enligt legenden.
- Så din serietidning... - Grafisk novell.
- Den handlar inte om moster? - Bara om oss människor.
Gömde du dig eller? Vad gör du här?
Vänta. Jag ska gå, jag sticker. Säg bara vad du heter.
- För du har ett namn va? - Har de ett namn?
Varför skulle vi? Det betyder otur att bryta sig in i en kyrka.
Vad heter du?
Jag vill inte följa med. Stick, stick, stick.
Släpp in mig! Hjälp! Snälla!
Stick här ifrån.
Kom igen nu kusinen. Vi kommer ju inte att skada henne.
- Man måste låta grabbarna roa sig. - Du känner till lagen.
Vad spelar en tjej för roll. Och en till. När de kommer är de många och med vapen.
- Inte bara er. De kommer efter alla. - Sagt av en som redan varit med om det.
- Vi skulle inte skada henne. Bara leka. - Vi känner också till riskerna.
Vi känner alla till Gabriels lag: "Jaga som en flock eller inte alls".
Och lagarna han har för dig.
Hon sover.
Gabriel, hon stannade hemma och väntade på dig.
- Är du rädd för mig? - Nej.
Du känner till vår tradition.
Vart sjunde år tar flockens ledare en ny fru.
Du menar vel "venn"
Du borde visa mer respekt för lagarna. Utan dem överlever vi inte.
Det finns profetior om flickor som du.
Du kommer från en lång rad av ledare. Kvinnor i din familj var legender.
Din far skulle inte åkt till Amerika. Jag visste hur det skulle sluta.
- Du måste verkligen hata honom. - Nej. Vet du varför vi överlevt här?
Det är för att vi håller ihop. Din far tänkte på sig själv i första hand.
- Förolämpa inte min familj. - Du har ingen familj. Du har ett arv.
Om du är den från profetian kommer jag snart be dig att bli min fru.
Jag såg vad ni gjorde mot Astrid. Ni kommer en natt, hon skriker i en månad.
Vill du vara normal? Du är inte normal.
Fråga djuret inom dig. Hon lär dig.
Rädsla.
Var jag inte värdig din respekt?
Inte en gnutta beundran?
Det är för att du inte känner det riktiga jag.
Du är fri att gå, skitstövel.
Kommissarier? Vart tar ni mig? Vad är det här? Vart tar ni mig?
Din arrestering har nått tidningarna. Du måste vara väldigt stolt.
- Vad är det här? Vem är du? - Snälla, ta en drink med mig.
Absinth, en gammal ritual.
Varför betalad du min borgen?
Drick.
Det finns länder där det här kallas för gift.
Det kommer självklart inte i en skitig nåI. Och det säljs inte till barn.
Vad vill du? Vill du vara med?
Du har flytt rättvisan fram tills nu. Men i den här staden är vi lagen.
Som vi har varit i fem tusen år.
Vi tar reda på vilka du såIt ditt gift till. För imorgon regerar traditionen.
Det där gjorde ju stor skillnad.
- Din choklad. - Så snällt. Tack.
Hallå! Hallå, vargtjejen!
Hallå, sötnos. Redo att jaga?
Hylla nattens drottning, Bukarest skönhet. Hon jagar utan jämförelse.
Willem jagar stycket, okej? Landar på det, vänder det om, och det är Gregor.
I skräck sprang jag hit och dit. Jag hade smak av blod och choklad i min mun.
Den ena lika äcklig som den andra. Minns du det? Steppenwolf.
Vi är alla förlorade själar, Vivian. Men vi är förlorade tillsammans.
Mina damer och herrar, vi har samlats inatt som våra förfäder alltid gjort.
Natten vid fullmåne samlas vi som en. För vi är en.
Och vi jagar som en.
Vi har överlevt i fem tusen år genom att dölja vilka vi är.
Vi har alltid jagats bort, England, Frankrike, Amerika, men inte här ifrån.
Aldrig här ifrån.
Den här... saken framför er kallas för man.
Men jag kallar det för odåga. Människan som ras är fördärvad in i benmärgen.
Det enda de är bra på är att förstöra!
Med jämna mellanrum måste vi visa att vi må vara färre men att vi aldrig ger oss.
Så i natt...
...låt naturen behaga oss att återvända till vad vi verkligen är,-
- i det vilda, där vi en gång levde.
- Snälla. Jag svär... - Det finns en flod i skogen.
Når andra sidan, får du leva. Annars, ära till den loup-garou som tar det.
Spring iväg.
Ingen har någonsin nått den andra sidan.
Hjälp mig!
Det är vem du är... ... och alltid kommer vara.
Hjälp! Hjälp!
Någon post till mig? Brev, paket? Jag bor i 204.
- Ingen post idag. - Har du ens tittat?
Ingen post till någon.
Var fick du den här ifrån?
Ja, jag är försiktig. Varför går du inte och säljer något för en gångs skull?
- Blir inte bättre för att du står där. - Hej vargtjejen.
- Kalla mig aldrig det igen. - Ge mig något annat att kalla dig då.
- Hur hittade du mig? - Hittade vem?
Vivian. Jag kan inte prata nu, jag jobbar. Och du bör inte vara här bak.
Be mig att gå då.
Gå.
- Fråga som om du menade det. - Hur länge har det gått, ett par veckor?
- Vad gör du i Rumänien fortfarande? - Försöker att jobba.
- Har du inget hem att åka till? - Nej, det har jag inte.
Men jag ska ta tåget om ett par dagar. Jag hade velat spendera dem med dig.
Det skulle ju inte direkt göra min pojkvän glad.
Skulle du vara i kyrkan klockan två på morgonen om du hade en pojkvän?
Varför flyr du alltid från mig? Två gånger nu. Är mina teckningar så dåliga?
- Du måste gå. - Nu börjar det låta som du menar det.
- Vad vill du mig? - Veta vem du är, veta dina drömmar.
- Jag vill veta vad du gjorde i kyrkan. - Och jag ska bara berätta det för dig?
- Säger du som inte signerar sina böcker. - Har du läst mina böcker?
Biblioteket hade slut på allt annat? En natt. Det är allt jag begär.
Annars kommer jag hit var enda dag, och köper choklad.
- Piata Romana. Imorgon natt, 1900. - 1900.
Det är till dig, vargtjejen.
Hej. Hälsokontrollant.
- Vad är det där? - Skräp.
- Ge mig den. - Ditt mänskliga skräp? Varför skulle...
- Han vet ingenting. - Det är ju uppenbart.
Han ritar för en bok om loup-garous. Jag visade intresse. Inte på det sättet.
- Inte? Du poserade inte med din svans? - Han vet inget, Rafe. Låt honom vara.
Varför skulle jag inte göra det?
Om du vill ha en köttpojke, vem bryr sig. Du kan ha 100. Berätta inget du inte får.
De är bra att ha kul med, de vackra.
- De låter oss aldrig vara oss själv. - Som den där flickan du dödade?
- Om han får reda på att det var du... - Det här är min flock en dag.
Mina lagar och regler. Så jag gör vad jag vill, när jag vill.
Och du ska hålla tyst.
Spring iväg nu lilla Vivian. Världen måste få sina sötsaker.
- Underbart! Du gjorde det igen. - Andra gången. Du är för bra.
Du, vi måste prata.
Hur mår du? Går affärerna bra? Hur mår kärringen du lämnade min mamma för?
- Har du och dina vänner jagat ensamma? - Aldrig.
Det går rykten. Du sågs med henne. Ni spårade inte henne?
- Inte för att jaga. Det var en lek. - En lek? Rafe, du är min son.
- Är sant kan jag inte skydda dig. - Vivian är en lögnare.
Det här har inget med henne att göra. Jagade ni henne eller inte?
Jag krökte inte ett hår på henne ens.
Om människorna misstänker att vi lever här kommer de att utrota oss.
Vi måste regera staden ur skuggorna. Vi är inte längre flera miljoner.
Snälla, ta min varning på allvar.
För då du börjar jaga utanför din flock, är du död för den.
Jag har den. Jag har den.
- Hur hamnar en amerikans flicka här? - Jag är född här.
I ett område för landsförvisade. Vi flyttade till USA när jag var liten,-
- sen flyttade jag tillbaka. - Utan dina föräldrar?
De dog i USA när jag var liten. Jag har levt med min moster sedan dess.
- Kommer du ihåg dem? - Varje dag.
Min moster säger att de brukade ta mig till den där kyrkan hela tiden.
Tror du att du alltid är förföljd? Får du inte prata med en snygg främling?
Som bara har initialerna på sina böcker. Vad gömmer han sig för?
- Berättar jag måste jag döda dig. - Vad har den här staden lärt dig då?
Alla har fel om varulvarna. Enligt legenden om loup-garou är de välsignade.
Som att fullmånen fick dem att bli vargar. Det är senare påhitt.
loup-garou kan skifta när de vill. Tankens kraft. Övernaturligt.
De tror att de kan skifta, och då gör de det. Fattar du? Från man till varg.
- Det låter vackert. - Det är det.
Man förmodas kunna döda dem med silver, men också med eld.
Och du kan inte bli en. Du vet, biten eller så. Du föds som det eller inte.
Enligt sägnen sägs det att om du skadar en så visar de vem de egentligen är.
Allt sitter i ögonen, tydligen.
Nej, har de stängt? De har ett underbart café på taket. Bästa utsikten i stan.
Inte i hela stan.
Ska jag visa dig ett ställe?
Vivian! Det här är privat egendom.
Det har ju inte hindrat dig förut.
Jag tror det här kommer bli suveränt.
- Stans rikaste bor här. Konstsamlare. - Det här är bättre än det jag planerat.
När jag säger spring, spring.
- Du sa aldrig spring. - Spring.
Det här är stadens bästa utsikt.
De är allt som är kvar från borgen. Byggt av Magyarprinsarna på 900-talet.
Det sägs att de var loup-garou. När de förlorade makten var vargregimen över.
- Hur visste du att de fanns här? - Jag trodde du ville se dem.
- Du är full av hemligheter eller hur? - Ska du inte rita av dem eller nått?
När jag är med dig så får jag alltid en känsla av att du gömmer dig.
Min familj har planer för mig.
Förväntningar. Vart jag går, vem jag är med.
Men framtiden är väl din egen, eller?
Låt mig berätta något för dig.
Min farsa var en Army Ranger och alkis.
Han sa att jag måste lära mig försvara mig vare sig jag ville eller ej.
Det enda jag ville göra var att rita, men det låg liksom inte på schemat.
En dag tog vi upp det. Jag var 17, sa att jag skulle sticka, hela köret.
Han sa att han skulle döda mig om jag försökte. Och jag försökte.
Vad hände?
Jag kunde tydligen försvara mig bättre än jag trodde.
Det är därför jag inte har namnet på böckerna. Hittar han mig, dödar han mig.
Jag är efterlyst i USA.
Jag skriver där jag är och skickar in det till min förläggare.
- Sen du var 17? - Vad jag menar är,-
Jag vet hur det känns att inte vilja vad andra vill att du ska göra.
Men det är ditt liv. Du har bara ett.
I ett annat liv skulle jag inte vara här.
- Så, får jag träffa dig igen? - Nej. Aldrig.
- Någonsin. - Då här det här adjö då.
Din familj behöver inte veta. Om det är så du vill ha det.
Det är så du vill ha det.
Vad säger din tågbiljett? Jag menar, vilket datum åker du?
Jag rev den. Jag är inspirerad nu. Jag börjar om med boken.
Den kommer handla om Magyar-prinsarna och borgen i Bukarest.
Tillbaks till loup-garous glansdagar när de styrde staden. Och deras undergång.
Varför måste de ha gått under?
Folk som kan förvandla sig till djur? Hur kan vi inte känna oss hotade av det?
Om du inte vill att jag ska låta dem gå under...
- Vad är det för fel? - Inget, jag skar mig. Jag måste hem.
- Du behöver inte gå hem. - Jo, det måste hon.
Försiktig med min kusin. Många har uppvaktat henne, men ingen överlevt det.
- Låt honom vara Rafe. - En del stjäl ditt hjärta, hon äter det.
- Ta bort dina händer. - Vad? Har hon inte berättat för dig?
Hon är bortlovad. Till han som hämtade henne efter hon dödat sina föräldrar.
Har hon berättat det? Att de blev slaktade och att det var hennes fel?
- Vad pratar han om? - Hon är upptagen. Hon har en skuld.
Hon är inte för dig.
- Han är rätt ovanligt eller hur? - Dra åt helvete.
Jag ska förmodligen det.
- Vad pratade han om? Tagen? - Vi kan inte träffas mer.
Vi kan göra vad vi vill. Vad är det som är fel Vivian?
- Jag berättade om min familj. - Åt helvete med dem. Äger de dig?